Кінь у полі
Б’є копитом кінь у полі,
Проситься до бою,
Ти, гнідий, ходи по волі,
Не візьму з собою.
В бій страшний піду я сам,
Ти тут залишайся,
Як життя своє віддам,
Землі не цурайся.
Бо вона тебе годує,
Всю мою родину,
Ворог клятий то чатує,
…..
Б’є копитом кінь у полі,
Проситься до бою,
Ти, гнідий, ходи по волі,
Не візьму з собою.
В бій страшний піду я сам,
Ти тут залишайся,
Як життя своє віддам,
Землі не цурайся.
Бо вона тебе годує,
Всю мою родину,
Ворог клятий то чатує,
…..
Канікули, канікули весела пора,
Їм так радіє уся дітвора,
Літо настало – тепло принесло,
Холоду на дворі, як і не було.
Галас на річці, галас у дворі,
Дітвора тішиться чудовій цій порі,
Як же не радіти, як не веселитись,
Невже можна літом хоч хвильку журитись.
Антоніна Грицаюк-Канікули(Photo by Kampus Production)
https://www.pexels.com/uk-ua/photo/8813498/
Вірш про канікули.
…..
Окунця зловив Петрусь,
Ой, татусю, я боюсь.
Він колючий, як їжак,
А який же він на смак?
Ще й лячно відкриває рота
Тато, мені його шкода.
Відпусти його благаю
Якось щуку ще впіймаю.
Окунець хай підростає
І гачка щораз минає.
На приманку не ведеться
А то лихо не минеться.
…..
Прийшло літо на поріг,
До нашої хати,
Із яких прийшло доріг,
Хочу запитати.
Звідки літечко прийшло,
Із якого краю,
Тепло звідкіль принесло?
Розкажи благаю.
Засміялось літо щиро,
Сміх пішов луною,
Ягідками усе вкрило,
Літньою росою.
Очі волошкові,
Мов небес блакить,
…..
Барвистим метеликом літечко літає,
Всюди, де літає, барви розкидає,
Золотом сипнуло, полетіло в поле,
Красується колос, вирує, мов море.
А зелена фарба гарна, соковита,
Нею трава в лузі, мовби вся сповита,
У небесну вись швидко полетіло,
Блакитними фарбами небо наситило.
Червону, рожеву сипле щедро в лісі,
Стомилось,
…..
Солдате, брате, може сину,
Який не знаю в тебе вік,
Воюєш ти за Україну,
Ти від обов’язку не втік.
Молюсь за тебе я щоднини,
І порятунок прошу в Бога,
В покорі не згинаєш спини,
До перемоги лиш дорога.
Марно сатана радіє,
І його кляті сучі діти,
…..
Відлітає бузка аромат,
А весна вже стоїть на межі,
Та незмінний лишень зорепад,
Ти лиш спробуй ту зірку злови.
Задощило, немов восени,
Вітер гонить хмари невгаває,
Дощем вмиті стоять ясени,
Весна владу свою полишає.
Соловей вже втомився затих,
Дикий голуб голубку цілує,
Весна вносить останній свій штрих,
…..
Закувала зозуленька,
Рано на світанку,
Зазирала стара ненька,
В вікно крізь фіранку.
А що бачить? Та нічого,
Давно сліпа стала,
Хата, двір – одна дорога,
Сльоза гірка впала.
Розлетілись давно діти,
В найми подалися,
А для неї, що робити?
З чужими мирися.
…..
Цілу ніч нема спокою,
Одуріли геть коти,
Бігають усі юрбою,
Які там побачиш сни.
Верещать, немає впину,
Йдуть по тілі дрижаки,
Весна діє на скотину,
Верещать то залюбки.
Ох амури ті котячі,
Руді, чорні та кудлаті,
Кажуть, що коти ледачі,
Треба вміти так кохати.
…..