Біжать у далечінь мої роки,
Я їх питаю: «Розкажіть, куди?»
А їм те байдуже, майнули і нема,
Старіє тіло, але не душа.
З сьомого десятку втік уже рік,
Хто зна, який там наділив Бог вік?
На місці не сидиться і хвилини,
Немає вороття, вони невпинні.
Клята війна плюндрує усі мрії,
На мир не полишаю все ж надії.
Вбережи, Боже, неньку-Україну,
Щирим молитвам тут немає впину.
Збережи кожне тобою дане життя,
Хай душогубам прийде каяття.
Така сьогодні гарна гожа днина,
Вітають друзі, вся моя родина.
Свати, колеги, інтернетівська сім’я,
Всім щиро вдячна нині я.
Дай, Боже, миру всім нам і терпіння,
Піде в безодню ворогів свавілля.
Із ними ті, хто набиває пельку,
Паплюжать тим нашу святу земельку.
Дякую всім за щирість і повагу,
Хай Бог дає здоров’я і наснагу.
![Антоніна Грицаюк-Дякую всім за щирість і повагу](https://antonina.in.ua/wp-content/uploads/2024051801-461x615.jpg)
Вірш про подяку за привітання. Про плин років. Про старість тіла. Про непосидючість. Про кляту війну. Про надію на мир. Про прохання до Бога. Про щирі молитви. Про каяття для душогубів. Про привітання від рідних та друзів. Про подяку ща щирість і повагу.